Tittel: | Kravet til årsakssammenheng i yrkesskadesaker etter folketrygdloven |
Ansvar: | Runar Narvland |
Forfatter: | Narvland, Runar ![](App_Themes/Common/Help.png) |
Materialtype: | Artikkel - elektronisk |
Signatur: | Tidsskrift for erstatningsrett |
Utgitt: | Oslo : Gyldendal Akademisk, 2008 |
Omfang: | S. 226-263 |
Serie: | Tidsskrift for erstatningsrett ; 4/2008 ![](App_Themes/Common/Help.png) |
Stikkord: | Folketrygdloven (1997) § 12-18 / Folketrygdloven (1997) § 13-3 / Folketrygdloven (1997) § 13-4 / Folketrygdloven (1997) § 5-25 / HR-2005-634-A / HR-2006-1017-A (Eide) / Rt-2005-495 / Rt-2006-735 (Eide) |
Innhold: | Forfatteren drøfter spørsmålet om hvilket årsakskrav som gjelder innen folketrygden for yrkesskader og yrkessykdommer. Med utgangspunkt i to høyesterettsdommer, Rt. 2005 s. 495 og Rt. 2006 s. 735, gis det en oversikt over domstolenes og Trygderettens praksis på dette området.
En gjennomgang av Trygderettens praksis synes å vise at det dels gjelder et fordelingsprinsipp (folketrygdloven § 13-3) og dels en hovedårsakslære (folketrygdloven §§ 13-4 og 5-25). Når spørsmålet er om en arbeidsulykke skal anses som årsak til varig arbeidsuførhet som gir rett til uførepensjon eller tidsbegrenset uførestønad, gir folketrygdloven § 12-18 i utgangspunktet anvisning på et fordelingsprinsipp. På dette området har imidlertid trygdeforvaltningen etablert en praksis om helt unntaksvis å akseptere en betingelseslære, noe som i NAVs rundskriv er beskrevet som «tua som veltet lasset». |
Del av verk: | Tidsskrift for erstatningsrett 4/2008 |