Tittel: | Erverv av særpreg gjennom bruk. OHIM-praksis |
Ansvar: | Are Stenvik |
Forfatter: | Stenvik, Are ![](App_Themes/Common/Help.png) |
Materialtype: | Artikkel - elektronisk |
Signatur: | Nytt i privatretten |
Utgitt: | Oslo : Cappelen Akademisk forlag, 2000 |
Omfang: | S. 9 |
Serie: | Nytt i privatretten ; 4/2000 ![](App_Themes/Common/Help.png) |
Emneord: | Varemerker |
Stikkord: | Direktiv 89/104/EØF - Artikkel 7 - Varemerkedirektivet 1989 / T-91/99 (Options) / Varemerkeloven (1961) § 13 |
Innhold: | Etter varemerkeforordningens art. 7 kan et varemerke ikke registreres hvis det mangler særpreg. Det samme gjelder etter varemerkedirektivets art. 3 og varemerkelovens § 13 første ledd. Etter forordningens art. 7 nr. 3 kommer registreringsforbudet ikke til anvendelse hvis varemerket «has become distinctive in relation to the goods or services for which registration is requested in consequence of the use which has been made of it» (tilsvarende direktivets art. 3 nr. 3 og varemerkelovens § 13 første ledd siste punktum). Førsteinstansdomstolens dom 30. mars 2000 i sak T-91/99 (OPTIONS) gjaldt kravet til det særpreg et varemerke må ha for å kunne registreres etter denne bestemmelsen. |
Del av verk: | Nytt i privatretten 4/2000 |